Komunisté národ udusili, zastrašili ho I v mém případě se jim to podařilo
![foto](/sites/default/files/witness/1017/1017-portrait_former.jpg)
Download image
Jiří Vrba se narodil 30. dubna 1932 v Pivíně na Prostějovsku do rodiny sedláka Bohumila Vrby. Od mládí aktivně sportoval - hrál házenou a jezdil závodně na kole. V roce 1946 založil klub Rychlých šípů a až do roku 1948 cvičil v Sokole. V pivínském Sokole se seznámil s bratry Švédovými - Václavem, Zdeňkem a Vratislavem, jejichž otec František byl starostou Sokola. Nejstarší Václav se v 50. letech zapojil do odbojové činnosti bratrů Mašínových, při útěku na Západ byl ale na území NDR postřelen a po procesu v květnu roku 1955 v Praze na Pankráci oběšen. Jiří Vrba byl v této souvislosti vyšetřován StB v září 1953 během studií na Vysokém učení technickém v Brně. Po neúspěšných každodenních výsleších v olomoucké věznici byl umístěn na celu s „práskačem”, ale ani s jeho pomocí se StB od Jiřího Vrby žádné informace o Václavu Švédovi nedozvěděla a byla nucena ho propustit. Jako aktivní sokol se Jiří Vrba zúčastnil XI. všesokolského sletu v roce 1948, během něhož proběhla otevřená demonstrace proti komunistickému režimu. Za svůj velký vzor doposud považuje Jana Masaryka, poválečného ministra zahraničí, který zemřel za nejasných okolností 10. března 1948. Ukázkou, jaké poměry panovaly na školách mezi spolužáky a údajnými kamarády, je i příběh Jiřího Vrby - ten se v přítomnosti svého spolužáka z gymnázia vyjádřil o smrti Jana Masaryka jako o vraždě a byl za to posléze souzen. Vzhledem k nízkému věku (šestnáct let) byl omilostněn v červnu 1948 u příležitosti nástupu Klementa Gottwalda do prezidentského úřadu. Po studiích nastoupil jako stavební inženýr do firmy Ingstav Brno, po roce 1975 až do důchodu pracoval pro Výzkumný ústav zelinářský v Olomouci. Specializací Jiřího Vrby byly především vodohospodářské stavby, v důchodu se věnoval realizaci malých vodních elektráren. Jiří Vrba zemřel 24. května roku 2019.